Title: 2. ročník / Biochémia / ZS / 18. GIT

Q: Čo je digescia?
A: Trávenie – štiepenie živín na malé molekuly vhodné pre absorpciu.

Q: Čo je absorpcia?
A: Transport malých molekúl z lumen GIT cez enterocyty do portálnej krvi alebo lymfy.

Q: Čo sa deje s nestráviteľnou časťou potravy?
A: Vylučuje sa stolicou.

Q: Aké tri hlavné tráviace šťavy sa produkujú v GIT?
A: Slina, žalúdočná šťava, pankreatická šťava.

Q: Čo sú sekretagógy?
A: Látky zvyšujúce sekreciu tráviacich štiav aktiváciou receptorov na exokrinných bunkách.

Q: Aký je mechanizmus účinku sekretagóg?
A: Aktivujú signálne dráhy → IP3/Ca²⁺ alebo cAMP → fosforylácia proteínov → exocytóza.

Q: Ktoré sekretagógy aktivujú PI dráhu (IP3/Ca²⁺)?
A: Acetylcholín, gastrin, cholecystokinín.

Q: Ktorý sekretagóg aktivuje adenylátcyklázu (cAMP)?
A: Sekretín.

Q: Koľko sliny sa tvorí denne?
A: 0,8–2 l (po stimulácii až 20× viac).

Q: Kto riadi tvorbu sliny?
A: Parasympatikus (acetylcholín).

Q: Aké je pH sliny?
A: ~7 (6,4–8,0).

Q: Skladba sliny?
A: 99,5 % voda, 0,5 % sušina (60 % organické, 40 % anorganické).

Q: Anorganické látky v sline?
A: Ca²⁺, PO₄³⁻, F⁻, SCN⁻.

Q: Hlavné organické komponenty sliny?
A: Mucíny, lysozym, laktoperoxidáza, α-amyláza, lingválna lipáza.

Q: Funkcia mucínov?
A: Lubrikácia, ochrana sliznice a zubnej skloviny.

Q: Funkcia lysozymu?
A: Hydrolyzuje väzby N-acetylglukosamín – N-acetylmuramová kyselina v peptidoglykáne G+ baktérií.

Q: Funkcia laktoperoxidázy (hemoprotein)?
A: Tvorba OSCN⁻ (antibakteriálne)
SCN- + H2O2 –––laktoperoxidáza–––> OSCN- + H2O

Q: Funkcia α-amylázy?
A: Štiepi α-1,4-glykozidové väzby škrobu/glykogénu.

Q: Čo α-amyláza neštiepi?
A: α-1,6 a β-1,4 väzby (celulóza).

Q: Tvorí amyláza voľnú glukózu?
A: Nie.

Q: Denný objem žalúdočnej šťavy?
A: 1,5–3 l/deň.

Q: pH žalúdočnej šťavy?
A: 1,2–3,0.

Q: Zloženie žalúdočnej šťavy?
A: Voda, HCl, mucíny, soli, enzýmy, gastroferín, IgA, vnútorný faktor.

Q: Funkcia parietálnych buniek?
A: Produkcia HCl a vnútorného faktora (absorpcia B12).

Q: Funkcia hlavných buniek žalúdka?
A: Pepsinogén → pepsín, žalúdočná lipáza.

Q: Ktoré látky stimulujú sekréciu žalúdočnej šťavy?
A: ACh, gastrín, histamín, potrava, emócie.

Q: Ako gastrín a histamín pôsobia na HCl?
A: Aktivujú H⁺ pumpu v parietálnych bunkách.

Q: Ako vzniká HCl v parietálnej bunke?
A: H⁺ pumpa (H⁺/K⁺ ATPáza), Cl⁻ transport, HCO₃⁻ odsun do krvi.

Q: Účinky HCl?
A: Denaturácia bielkovín, aktivácia pepsinogénu, antimikrobiálny efekt.

Q: Ako sa reguluje sekrécia HCl?
A: Peptóny → gastrín → aktivácia pumpy; GIP/VIP z duodena inhibujú.

Q: Aký typ enzýmu je pepsín?
A: Aspartátová endopeptidáza.

Q: Optimálne pH pepsínu?
A: 1,5–4,0.

Q: Čo vzniká účinkom pepsínu?
A: Polypeptidy (nie voľné aminokyseliny).

Q: Ako sa pepsín aktivuje?
A: Odštiepením autoinhibičnej domény z pepsinogénu – autokatalyticky.

Q: Čo stimuluje tvorbu pepsinogénu?
A: Potrava, gastrín, acetylcholín (vagus).

Q: Funkcia rennínu (chymosínu)?
A: Zráža mliečne bielkoviny u dojčiat.

Q: Funkcia gastriksínu/pepsin C?
A: Štiepi pri vyššom pH než pepsín.

Q: Funkcia kyslej žalúdočnej lipázy?
A: Štiepi TAG s krátkym/stredným reťazcom.

Q: Ako vznikajú N-nitrosamíny?
A: Pri hypoacidite → bakteriálna nitrátreduktáza → karcinogény.

Q: Denný objem pankreatickej šťavy?
A: 0,5–2,5 l/deň.

Q: pH pankreatickej šťavy?
A: 7,4–8,8.

Q: Ktoré hormóny stimulujú pankreas?
A: Sekretín (HCO₃⁻), cholecystokinín (enzýmy), ACh.

Q: Funkcie sekretínu?
A: ↑HCO₃⁻ v pankrease a žlči, neutralizácia chymu.

Q: Funkcie CCK (Cholecystokinin)?
A: Kontrakcia žlčníka, relaxácia Oddiho, ↑ pankreatické enzýmy.

Q: Hlavné pankreatické endopeptidázy?
A: Trypsín, chymotrypsín, elastáza.

Q: Hlavné exopeptidázy pankreasu?
A: Karboxypeptidáza A a B (Zn²⁺ enzýmy).

Q: Aktivácia trypsinogénu?
A: Enteropeptidáza → trypsín → aktivuje ďalšie proenzýmy.

Q: Pankreatické lipolytické enzýmy?
A: Pankreatická lipáza, kolipáza, fosfolipáza A2, cholesterolesteráza.

Q: Pankreatická amyláza – čo štiepi?
A: α-1,4-glykozidové väzby – produkuje maltózu, dextríny.

Q: Klasifikácia proteáz podľa aktívneho miesta?
A: Serínové, cysteínové, aspartátové, metaloproteázy.

Q: Kde sa syntetizujú proenzýmy?
A: Na drsnom ER → Golgi → granuly → exocytóza.

Q: Ktoré GIT enzýmy vznikajú ako proenzýmy?
A: Trypsinogén, chymotrypsinogén, proelastáza, prokarboxypeptidáza, profosfolipáza A2, pepsinogén.

Q: Denný objem žlče?
A: 0,5–1 l/deň.

Q: pH žlče?
A: 6,2–8,5.

Q: Organické zložky žlče?
A: Cholesterol, žlčové kyseliny, fosfolipidy (lecitín), bilirubín.

Q: Čo sú cholagóga?
A: Tuky → stimulujú CCK → kontrakcia žlčníka.

Q: Čo sú choleretiká?
A: Látky (sekretín), ktoré stimulujú tvorbu žlče.

Q: Funkcie žlče?
A: Emulgácia tukov, absorpcia vitamínov A/D/E/K, neutralizácia kyseliny, exkrécia cholesterolu a bilirubínu.

Q: Čo sú primárne žlčové kyseliny?
A: Cholát, chenodeoxycholát – vznikajú v pečeni.

Q: Čo sú sekundárne žlčové kyseliny?
A: Deoxycholát, lithocholát – vznikajú bakteriálnou modifikáciou.

Q: Ako vznikajú žlčové kamene?
A: ↑cholesterol / ↓žlčové kyseliny / ↓lecitín → presýtenie → precipitát.

Q: Funkcie mikroklkov tenkého čreva?
A: Dokončenie trávenia – enzýmy kartáčového lemu (oligosacharidázy, peptidázy).

Q: Hlavné oligosacharidázy?
A: Maltáza, glukoamyláza, sacharáza-isomaltáza, laktáza, trehaláza.

Q: Kde prebieha trávenie nukleových kyselín?
A: Kartáčový lem – nukleotidázy, nukleosidázy.

Q: Hlavné redukčné procesy v hrubom čreve?
A: Bilirubín → urobilin/sterkobilin
cholesterol → koprostanol
primárne ŽK → sekundárne ŽK

Q: Čo sú dekonjugačné procesy v hrubom čreve?
A: Odštiepenie konjugátov ŽK, bilirubínu, hormónov, xenobiotík.

Q: Aké fermentačné produkty produkujú črevné baktérie?
A: Laktát, acetát, propionát, butyrát, H₂, CO₂, CH₄.

Q: Čo sú putridné procesy?
A: Hnilobné reakcie bielkovín → skatol, indol, H₂S, putrescín, kadaverín.

Q: Z čoho vzniká skatol a indol?
A: Tryptofán.

Q: Z čoho vznikajú merkaptány (zápach po vajciach)?
A: Metionín, cysteín.

Q: Z čo vzniká putrescín a kadaverín?
A: Ornithín → putrescín; lysín → kadaverín.

Q: Z čo vzniká tyramin?
A: Tyrozín.

Q: Čo je dietná vláknina?
A: Rastlinné polyméry odolné voči ľudským enzýmom.

Q: Čo vzniká fermentáciou vlákniny?
A: SCFA (acetát, propionát, butyrát) + plyny (H₂, CO₂, CH₄).

Q: Kde sa absorbuje vitamin C (vo vysokých dávkach)?
A: V ústach, žalúdku.

Q: Kde sa absorbuje alkohol?
A: Žalúdok.

Q: Kde sa absorbuje železo?
A: Duodenum.

Q: Kde sa absorbujú Ca, Mg, P?
A: Duodenum → jejunum.

Q: Kde sa absorbujú lipidy?
A: Jejunum.

Q: Kde sa absorbujú žlčové kyseliny?
A: Ileum (enterohepatálny obeh).

Q: Kde sa absorbujú vitamíny B12, C, K?
A: Ileum.

Q: Kde sa absorbujú SCFA?
A: Hrubé črevo.

Q: Ako sa absorbuje glukóza a galaktóza?
A: SGLT1 – sekundárne aktívny symport s 2 Na⁺; GLUT5 pri vysokých koncentráciách.

Q: Ako sa absorbuje fruktóza?
A: GLUT5 – facilitovaná difúzia.

Q: Ako sa absorbujú aminokyseliny?
A: Sekundárne aktívnym symportom s Na⁺ alebo H⁺.

Q: Ako sa absorbujú di- a tripeptidy?
A: Symport s H⁺ → následné štiepenie v enterocyte.

Q: Ako sa absorbujú lipidy?
A: Difúzia → reesterifikácia → chylomikróny → lymfa; MK <12 C idú rovno do portálnej krvi.

Q: Ako sa absorbuje voda v GIT?
A: Osmoticky – ťahaná Na⁺ transportom.

Q: Ako sa absorbujú vitamíny rozpustné vo vode?
A: Na⁺-kotransport (ako glukóza).

Q: Ako sa absorbujú vitamíny rozpustné v tukoch?
A: V chylomikrónoch

Q: Postup absorpcie vitamínu B12?
A: Uvoľnenie v žalúdku → väzba na haptokorin (R-protein)→ uvoľnenie v duodene → väzba na IF (vnútorný faktor produkovaný parietálnymi bunkami) → absorpcia v ileu pomocou Ca2+ pH>5,6 → vazba na TC (transkobalamin) → prenos komplexu B12-TC cez v. portae do jater

Q: Kde sa tvorí vnútorný faktor (IF)?
A: Parietálne bunky žalúdka.

Q: Čo spôsobí porucha asimilácie B12?
A: Perniciózna (zhubná) anémia.

Q: Čo je malabsorpcia?
A: Porucha vstrebávania živín → hnačky, chudnutie.

Q: Príčiny malabsorpcie?
A: Atrofia klkov (celiakia)
pankreatická insuficiencia
žlčníkové poruchy
resekcia tenkého čreva

Q: Prejavy malabsorpcie sacharidov?
A: Hnačka, nadúvanie, deficit disacharidáz (napr. laktázy).

Q: Prejavy malabsorpcie bielkovín?
A: Strata svalov, edémy, hypoproteinémia, imunodeficit.